ПРАКТИКИ РЕПРЕЗЕНТАЦІЇ ПРОСТОРУ ЯК ОБ’ЄКТ КУЛЬТУРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ - Фанагей, Ростислав (Українські культурологічні студії, 2023)
Обґрунтовано потенціал "просторового розширення" як проблематики, так і оптики культурних досліджень в їх поглибленні та систематизації за рахунок концептуалізації практик репрезентації простору. Пізньомодерні культурні дослідження загалом актуалізують питання не про засоби опосередкування – репрезентації як об’єкти, так і як арте-факти чи ментифакти, а про самі способи опосередкування – репрезентації як процеси, – чим і є практики. В той же час окреслене в статті "розширення" цих досліджень обґрунтовує таку настанову та дозволяє повною мірою виявляти за темпоральним виробництвом значень тілесно-просторове виробництво присутності як основу людського досвіду світу та просторову організацію як головний інструмент візуальних та тактильних відносинсили/влади, які здійснюються через дискурси або безпосередньо. Більше того, воно уможливлює систематизацію гетерогенного ансамблю практик репрезентації в їх історичній динаміці.