Збирач образів: Антон Заньковський та його міфологія - Б. Е. Носенок, (Українські культурологічні студії, 2018)
У статті, яка є одночасно культурологічною та літературно-критичною, розглядається світ і міфологія творів петербурзького та воронезького письменника Антона Заньковського (нар. 1988), натхненного українською культурою, автора романів "Девкаліон" (2015) та "Ветошниця" (2016), опублікованих в літературному журналі "Нева". Ці романи руйнують звичний часо-простір, наближаючи його сприйняття до початкової сингулярності, до граничності моменту народження Всесвіту. Творчість автора повертає читача-мандрівника у ще не пережите минуле, описане Андрієм Білим, Володимиром Набоковим, Анатолієм Марієнгофом, Осипом Мандельштамом, Олександром Блоком та іншими – неназваними. Образність творів Антона Заньковського постає деякою безпосередньою онтологією – завдяки особливій чуттєвості та майже тілесній відчутності тексту. Автор виступає колекціонером відчуттів і образів, після чого, однак, залишається порожнеча й лихоліття- безчасся, а пам'ять змінюється забуттям. Це міфологія вічного руху, "топографічної амнезії", фланірування, лабіринту, вулиць, орнаментів, арабесок, ліній, алюзій, минулого, дитинства, ностальгії, жалю, занепокоєння та сновидних мрій.
Keywords: образність, "жанрове перевертництво", граничність, кінестезія, онтологія образу